DÅ
- Varför skulle en ängel rädda mig? - Vi har ett jobb åt dig.
- Du har mycket kvar att lära. - Bröt jag första sigillet?
Startade jag allt det här? Varför lämnade du mig inte?
Den rättfärdige som påbörja det, är den ende som kan avsluta det.
Du måste stoppa det. Vårt öde ligger i dina händer.
Hitta nån annan. Det är inte jag.
NU
Morgonens rubriker. Det är dags att...
Hoppas inte att nåt som "Project Runway" sänds igen.
Lönsamhet är oviktigt. Bra kundrecensioner är viktigast.
Ring när du tagit dig en titt på kalkylprogrammet. - Mr Adler.
Bra grejer. Riktigt bra grejer.
Jag har inte varit på gymet på åratal. Jag börjar att svälla upp.
En riktig stillasittande livsstil. Kan du upprepa det?
Cayenne och lönnsirap? Menar du allvar?
- Känner jag dig? - Tror inte det.
Ledsen, men du ser bekant ut.
Spara det till hälsoklubben, polarn.
Översatt av: Jack87 Text hämtad från www.Undertexter.se
- Dina övernaturliga texter på nätet
Teknisk support. Det är Sam Wesson.
Har du försökt att stänga av och sen på? Gör det.
Nej, stäng bara av den. Vänta en sekund.
Sätt på den igen. Skriver den ut?
Toppen. Så lite så.
- Vad tycker du om Mimi? - Hon är okej.
- Jag måste nog slå till. - Så olämpligt för nån i din ålder.
Det bor ett vilddjur där inne. Kanske en med erfarenhet.
- Kaffepaus? - Visst.
- Paul, dags för påfyllning. - Hinner inte.
Sen när då? Vi får betalt per timme.
Jag arbetar!
- Han verkar stressad. - Man kom på honom när han porrsurfade.
- När då? - Han skickades till H.R igår.
De måste ha skrämt livet ur honom.
- Ian! - Inhandlar bara några saker.
Haft några drömmar på sistone?
Var inte så där. Det är dagens höjdpunkt.
De är geniala! Kom igen. Dela med dig.
- Du kommer bete dig som ett svin. - Vad?! Aldrig!
Jag säger inte ett ljud. Kom igen.
Jag drömde att jag rädda en lieman vid namn Tessa från demoner.
En klassiker! Hur mycket videospel spelade du som liten?
Så du räddade en lieman. Du är en hjälte.
Tack och lov att Harry Potter är här för att rädda oss från undergången.
- Svin. - Trollkarl.
- Får jag ställa en fråga? - Jag sa ju att jag inte gillar...
- Jag vill bara ställa en fråga. - Visst.
- Vad tycker du om spöken? - Spöken?
- Tror du på dem? - Jag har faktiskt aldrig tänkt på det.
- Vampyrer? - Va? Hur så?
Jag har haft några konstiga drömmar på sistone.
- Vet du vad jag menar? - Nej, faktiskt inte.
Så...du har aldrig haft några konstiga drömmar?
Okej, jag känner inte dig.
Men jag ska göra dig en tjänst och säga att du tänker för mycket.
Har du stängt av och sen på? Då försöker vi med det.
Nej, det är lugnt. Jag väntar.
Skriver den ut? Toppen. Så lite så.
- Vad gör du? - Ingenting.
Har du fått mejl från personalresurserna?
Fan. Då är det bara jag då. Jag ska inställa mig hos dem.
De kom säkert på dig när du snodde kontorets pennor.
Hoppas de ger mig smisk.
Nej, nej, nej. Kom igen! Gör inte så här. Snälla!
- Är du okej? - Den har frusit sig.
- Det gör de hela tiden. - När jag starta om, var allt borta.
- En hel dags arbete. - Spara du det inte?
Jag önskar att jag hade gjort det. Jag ska hitta den.
Nånstans. Hitta den!
Paul, det är okej. Sånt händer.
Kom igen! Kom igen!
Kom igen!
Snälla! Snälla!
Allt arbete...borta.
Misslyckades.
- Är inte detta lite konstigt? - Jo, allt.
Jag äter aldrig popcorn igen.
Två veckor?
Varför skulle nån ta livet av sig två veckor innan pensionen?
Paul hade två veckor kvar till friheten.
Han borde ha varit lycklig, eller hur?
- Jag har inte tid med sånt här, Sam. - Väldigt roligt.
- Vad är det med dig? - Jag jobbar. Det är viktigt.
Slog de dig på pungen? Du har ju på dig tröjan.
- Har du rakat dig? - Teknisk support. Det är Ian.
Kommer med en gång.
Måste upp till 22:an och prata med managern.
Hej. "Ian," va? Kom in.
I går, fyllde du i en 445-T. Det blev bara några fel.
Vi har precis gått över till Vista som du inte är van vid.
Inga problem. Gör bara en ny till imorgon så jag kan avsluta uppgraderingen.
- Herregud. - Det är lugnt. Gör bara om det.
Jag kan inte tro det. Hur kunde jag?
- Kom igen, det... - Nej. Det påverkar vinsten.
Jag kan inte... Förlåt mig. Hur kunde jag?
Jag svek Sandover. Jag svek firman.
Du kanske borde sätta dig lite. Ian!
Ian, lugna ner dig.
Vi borde nog gå. Kom.
Ian.
Titta på mig.
Hjälp!
Jag följde efter honom in i badrummet. Och...
Han stod framför spegeln. Och sen...
...sen högg han sig i nacken. Det var så...
- Teknisk support. Det är Sam. - Kom till mitt kontor - Nu!
Kom in och stäng dörren.
Vem fan är du?
- Jag är inte säker. - Vad fan ska det betyda?
Sam Wesson. Jag började här för tre veckor sen.
Okej. I hissen pratade du om spöken.
- Och nu... - Vadå?
Inget. Jag...
Du börja här för tre veckor sen? Jag också.
Mästaren på rengöring. Testat det?
Fenomenalt. Avgiftar dig helt på egen hand.
När du var i badrummet med Ian...såg du nåt, då?
- Jag vet inte vad jag såg. - Menar du att...
- Såg du ett spöke? - Jag var livrädd.
- Killen satte sin penna i nacken. - Det gjorde du, eller hur?
Tänk om det inte är självmord.
Tänk om de inte är naturliga?
Finns spöken på riktigt? Är de orsaken till alla dödsfall?
Jag vet att det låter galet. Men ja.
Baserat på vadå?
Instinkt.
- Jag lider av samma sak. - Drömmarna som jag berättade om.
Handlade om spöken.
- Och sen så finns det ett spöke. - Menar du att har syner-
-att du är synsk? - Nej. Det hade varit galet.
Jag säger bara att nåt konstigt händer här.
Så jag har grävt lite grann. Jag hitta en koppling mellan dem.
- Bröt du dig in i deras mejl? - Jag använde några förmågor jag har-
-för att tillfredsställa min nyfikenhet. - Snyggt.
Både Ian och Paul fick samma mejl om att H.R ville prata med dem i rum 1444.
- De sitter i rum 7. - Exakt.
- Ska vi kolla upp det? - Nu?
Nej. Det börjar bli sent.
Jag vill gärna kolla upp det med en gång.
Hallå?
- Hur visste du det? - Ingen aning.
- Herrejävlar. - Jag behöver en öl.
Ledsen. Jag är på rengöring.
Hur visste du att spöken var rädda för skiftnycklar?
Snyggt jobbat med dörren. Väldigt Jet Li.
- Har du svart bälte, eller nåt? - Nej.
Jag har inte en aning om hur jag gjorde.
- Det är som vi gjort detta förut. - Vad menar du med "förut"?
- Som "Shirley Maclaine"? - Nej.
Det känns bara som att jag inte hör hemma här.
- Som om jag skulle göra nåt annat. - Det är du inte ensam om att tycka.
Nej. Det är mer. Jag gillar inte mitt jobb.
Staden. Kläderna. Jag gillar inte ens mitt efternamn.
Jag vet inte hur jag ska förklara det. Förutom att...
Det känns som att jag borde göra nåt annat. Det är nåt i blodet.
Som om jag menad till nåt annat. Du då?
Har du känt samma sak förut?
Jag tror inte på ödet. Jag tror på att ta hand om det-
-som ligger framför oss.
- Vad gör vi nu, då? - Det jag gör bäst, Sammy.
- Forskning. - Okej.
- Kallade du mig precis för "Sammy"? - Gjorde jag?
Det tror jag.
Gör inte det.
Ledsen.
Jackpot! Jag hittade världens bästa sida.
Riktiga spökjägare. De är genier. Kolla.
Instruktions videor?
Vi vet varför du tittar. Du har ett spökproblem.
Ett spöke, är ett problem. Och spöket...
Skitsamma. - Du har kommit till rätt ställe.
Det enda vettiga stället. För GhostFacers har lösningen.
- Se och lär. - Första steget är:
"Ta reda på vad du har att göra med."
Det är han. Spöket.
P. T. Sandover, dog 1916. Vigde sitt liv åt att arbeta.
Ingen fru, inga barn. Brukade säga att han var firman-
-och att hans blod pumpade i hela byggnaden.
En riktig workaholic. Han kanske är kvar-
-och håller koll på företaget. Tillochmed dödar för det.
Det är inte första gången som folk har dött i den här byggnaden.
- Börskraschen 1929. - Många tog livet av sig det året.
Hur många företag har haft 17 självmord?
P.T. Sandover...företags- beskyddaren. Vars spöke blir aktivt-
-under svåra ekonomiska kriser. - Värsta tiden sen depressionen...
Är nu. Det suger. Min portfölj är nere i kloakerna-
-jag vill inte ens prata om det.
- Sandover hjälper sina medarbetare. - Genom att slå ut månadens anställd.
Ian och Paul var som två helt annorlunda människor.
Perfekta arbetarbin. Så fäst vid sitt företag-
-att de skulle ha utfört Harakiri om de svek det.
En annan sak: Byggnaden har inte alltid varit så här hög.
Det brukade vara 14 våningar. Och rummet där spöket attackerade.
Var en gång för längesen hans kontor.
När ni har Den inom synhåll, dödar ni det!
- Genom att använda speciella vapen. - Först: salt.
- Det är som syra för ett spöke. - Brännande syra.
Inte så kul för ett spöke. Nästa, järn.
- Det var därför skiftnyckeln funka. - Upplöser ett spöke med en gång.
Nästa trick lärde vi oss av de odugliga skitstövlarna...
- Som vi hatar... - Winchesters.
- Vapen. - Shotgun skal. Fyllt med grovsalt.
- Väldigt effektivt. - Winchesters suger ändå.
- Bekräftat. - Suger...stort.
- Vart får vi tag i ett vapen? - Vapenförrådet.
- Är det inte en väntetid där? - Det verkar rätt så omöjligt.
De oerhört irriterande Winchester svinen-
-lärde oss en sak till. - Du måste bränna kvarlevorna.
Nästa sak är lite äcklig Ibland...så måste du...
...gräva upp kroppen.
- Illegalt i vissa stater. - Alla stater.
- Sandover kremerades. - Vad gör vi nu då?
Om den avlidne har kremerats. Ingen panik.
- Du måste hitta andra kvarlevor. - Hår, fingernaglar, bebis tänder...
Mjölktänder.
Genetiskt material. Ni vet vad vi pratar om.
- Strid väl, lejonungar. - Lycka till.
Sätt på walkie-talkien.
Hur ska vi hitta uråldrigt DNA i en skyskrapa?
Det läskiga magasinet brukade vara Sandovers kontor.
Vad fan gör du här?
- Inget. - Följ med här.
- Jag arbetar här. - Säg det till polisen.
- Kom då. - Vad?
Det tog dem två timmar att komma förra gången.
Då väntar vi.
- Ärligt talat... Jag väntar. - Jag har inte hela livet på mig.
Mår du bra?
Jag ringer tillbaka.
- Dean! Är du där? - Jag tror jag har hittat nåt.
- Möt mig på 22:an. - Okej. Men ta trapporna.
Det var mycket blod.
Jag vet.
- Där inne. - P.T Sandovers handskar.
Hur mycket sätter du på att nåt uråldrigt DNA finns där inne?
Redo?
- Jag har inte en aning. - Inte jag heller.
Kör hårt.
Snyggt!
Dean!
Snyggt fångat.
- Det var helt otroligt! - Verkligen?
- Jag har aldrig haft så kul förut. - Inte jag heller.
- Det var ett bra träningspass också. - Vi borde fortsätta med sånt här.
- Jag vet. - Jag menar det.
Det måste finnas fler spöken. Vi kan hjälpa en massa.
- Precis som GhostFacers. - Nej. Jag menar, på riktigt.
Ska vi säga upp oss och ge oss av?
- Exakt. - Hur ska vi leva?
Du skojar? Ska vi använda stulna kreditkort?
Äta snabbmat hela tiden? Dela ett skitigt hotell rum varje natt?
- Det är bara detaljer. - Man måste vara försäkrad.
- Okej. Bekännelse. - Vadå?
Minns du drömmarna om spökena? Jag slogs mot dem.
Med dig. Vi var som några slags...
Jägare. Och vi var vänner.
Mer som bröder.
Tänk om det är det som vi är. Du såg ju hur vi samarbetade.
Spöket förvrängde människornas hjärnor, tänk om han kom åt oss?
Fundera på det en sekund. Tänk om detta är våra liv...
- Fast ändå inte? - Spöket borta, vi är kvar.
Detta är inte de som vi ska vara.
Jag är Dean Smith. Chef över försäljning och marknadsföring.
Min far heter Bob, min mamma Ellen och min syster heter Jo.
- När prata du med dem senast? - Du är upprörd och förvirrad...
Jag flyttade hit för att jag gjorde slut med min fästmö Madison.
När jag ringde henne kom jag till ett djursjukhus.
Försöker du säga att min familj inte finns?
- Att det bara är falska minnen? - Det är bara en känsla jag har.
Och jag vet att innerst inne känner du samma sak.
Vi är menade för nåt annat. Du är ingen juridisk skitstövel.
Det är inte du.
- Jag känner dig. - "Känner mig?"
Du känner inte mig, polarn.
Du borde gå.
Jag slutar.
- Har du tid? - Självklart.
- Hur är det fatt, Dean? - Bra.
Du ser trött ut. Arbetat hårt, har jag hört.
Var inte blyg. Jag vet allt. Och jag gillar det.
Därför är det viktigt för mig att du är lycklig.
Vad sägs om det?
- Väldigt generöst. - Jag vill att du stannar kvar.
- Är du säker? - Du är Sandover material.
En som slår sig framåt. Jag förutspår en lysande framtid för dig.
Kanske tillochmed... Vice V.D på östra avdelningen.
Men du måste jobba hårt. Sju dar i veckan, lunch vid skrivbordet.
Men om 8, 10 korta år kan det vara du.
Tack. Tack, sir. Det är...
Men jag säger upp mig.
Det är ett skämt. Du skämtar, va?
Nej, nyligen så...
Insåg jag att jag har annat att göra. Som är väldigt viktigt för mig.
- På en annan firma? - Nej, det är svårt att förklara.
Det är bara det att... Detta.
Det är inte den som jag borde vara.
- Vadå? - Dean, Dean, Dean.
Äntligen.
Vad fan? Varför har jag slips på mig?
- Gud, vad jag är hungrig. - Välkommen tillbaka.
Vänta lite...
- Du är en ängel, va? - Jag hetter Zachariah.
- Precis vad jag behövde, ännu en. - Jag är Castiels överordnad.
Jag ville inte åka hit, och vara inuti den här saken.
Men efter den beklagliga... situationen med Uriel-
-tyckte jag att det var nödvändigt att besöka mina ankor.
- Jag är inte din anka. - Börjandes med din attityd.
Var detta nån slags lektion? Väldigt kreativt.
- Du skulle se min decoupage. - Äckligt. Nej, tack.
- Är detta bara en hallucination? - Inte alls. Riktig ställe, riktig jakt.
- Utan att dra fördel av dina minnen. - För att göra allt mer intressant?
Så att ni kan få se oss springa omkring som clowner i kostym?
För att bevisa att du har det i blodet. Du är en jägare.
Inte på grund av din far. Eller att Gud kalla tillbaka dig från helvetet.
Det är vad du är. Och du älskar det.
Du hittar en väg ut hela tiden.
Du är bra på det här. Du kommer att stoppa det.
Vadå? Undergången? Lucifer? Var lite mer specifik!
Det som du är menad att göra. Allt.
Jag vet. Du är inte stark nog. Du är rädd.
- Du har pappa problem. - Jag kommer att drämma till dig.
Allt säger är... att det är så du ser det.
Vissa uppnår aldrig nånting. Du får chansen att göra en skillnad.
Rädda folk. Kanske tillochmed världen.
Du kör en klassisk bil och driver runt med kvinnor.
Det är ingen förbannelse. Utan en gåva.
Så för guds skull, sluta gnäll.
Se dig omkring.
En del öden är mycket värre än ditt eget.
Så, hänger du på? Ska du göra dig ännu en Latte?
Eller är du redo att ta ställning...
...och bli den som du är menad att vara?
Översatt av: Jack87 Text hämtad från www.Undertexter.se